Ligestillingsområdet skal flytte igen – og det er ikke kun skidt, siger Kvinfo
Ligestillingsområdet, der torsdag rykkede fra Digitaliseringsministeriet til Miljøministeriet, er blevet beskrevet som en kastebold på grund af de senere års mange flytninger mellem ministerier. Det kan godt være en fordel for ligestillingen, lyder det fra videncenteret Kvinfo.
![Miljøminister Magnus Heunicke bliver nu også ligestillingsminister. En opgave, han som sin forgænger Marie Bjerre (S) ser som en frihedskamp. ](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/284453/128686.jpg)
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/Writers/5390-rikke-broendum-2-48.jpg)
Rikke Brøndum
Journalist og redaktørTorsdag skiftede ligestillingsområdet hænder for 17. gang, siden det i 1999 blev adskilt fra Statsministeriet som et selvstændigt område.
En øvelse, som for to år siden fik Altingets politiske kommentator Erik Holstein til at betegne området som en ”trøstepræmie” til ministre, der har brug for at profilere sig på blødere emner.
Men de mange flytninger er ikke nødvendigvis dårligt for ligestillingen, lyder det fra Kvinfo-direktør Henriette Laursen.
De 16 medarbejdere på området råder nemlig ikke over ret megen lovgivning selv, men kan til gengæld præge de forskellige ministerier til i højere grad at være opmærksomme på konsekvenserne for ligestillingen.
"Vi har set eksempler på, at ligestillingsafdelingen kan få de andre afdelinger i et ministerium til at tænke det aspekt ind i deres lovgivning. Og så er der i Transportministeriet – hvor de huserede under Trine Bramsen – kommet et rækværk i regnbuefarver. Det var nok ikke sket ellers,” forklarer hun.
Mens ligestillingsafdelingen står i spidsen for blandt andet kampagner og handlingsplaner om bedre vilkår for minoriteter, så ligger mange af reglerne på området i andre ministerier.
For eksempel hører ligeløns- barsels og arbejdsmiljøloven om seksuel chikane til i Beskæftigelsesministeriet, mens Erhvervsministeriet laver lovgivning om kvinder i bestyrelser.
Og så er der desuden arbejdsmarkedets parter, som bestemmer, hvor meget man eksempelvis har ret til børns sygedage og deltid.