Poul Madsen: Mette Frederiksens næste projekt vil få bededagsfadæsen til at ligne en søndagsudflugt
Hvis Arne Plus bliver gennemført, tør jeg godt garantere, at det vil fremkalde protester, der vil få balladen over afskaffelsen af store bededag til at fremstå som en søndagsudflugt, skriver Poul Madsen.
![Meningsmålingerne har allerede afgjort, at regeringen ikke kommer til at gennemføre den meget omstridte pensionsreform alene med sit eget flertal, skriver Poul Madsen.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/269806/110187.jpg)
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/1029/poul-madsen.jpg)
Poul Madsen
Kommunikationsrådgiver og kommentator, podcastvært, foredragsholder og forfatterIngen politikere læser meningsmålinger, når det går dårligt. Det er i hvert fald det, de altid siger. Men sådan er det selvfølgelig ikke. Meningsmålingerne nærstuderes af alle, proppes ind i algoritmer og excel ark, vurderes og analyseres for at finde underlæggende tendenser.
Og derfor, modsat hvad der bliver sagt, så har meningsmålingerne allerede afgjort, at regeringen ikke kommer til at gennemføre den meget omstridte pensionsreform alene med sit eget flertal.
I regeringsgrundlaget står der, at senior- og Arne-pensionerne skal smeltes sammen til en Arne Plus-ordning. Umiddelbart lyder det jo som en opgradering, men det er det på ingen måde: "Det er en markant forringelse," slår Per H. Jensen, der er professor ved Aalborg Universitet og ekspert i tilbagetrækning, fast over for Information.
I Arne Plus får man nemlig næsten 2.000 kroner mindre om måneden og kan først trække sig tilbage tre år senere end på seniorpensionen.
Hvis Arne Plus bliver gennemført, så tør jeg godt garantere, at det vil fremkalde protester, der vil få balladen over afskaffelsen af store bededag til at fremstå som en søndagsudflugt.
Allerede nu har tusinder taget vejen over til SF og andre tusinder vil følge efter
Poul Madsen
Bededagens farvel har indtil videre kostet regeringen en historisk nedtur i meningsmålingerne, hvor flertallet er vekslet til omkring 70 mandater. Mere end hver fjerde har altså sagt farvel og tak på bare et halvt år.
Det er aldrig set før, og selvom regeringen gør meget ud af at fortælle, at de ikke deltager i en popularitetskonkurrence og har ”modet” til at gennemføre upopulære, men ”nødvendige” reformer, så er der trods alt også grænser for, hvor meget man kan komme bagud, uden også at tabe.
Det har Mette Frederiksen indset. Under en spørgetid for nylig sagde hun: ”Vi kan også konstatere, at Folketinget ikke er enige i den her sag, og derfor – på et tidspunkt – må vi diskutere med hinanden: Hvad gør vi så?”
Signalet er ikke til at misforstå. Regeringen vil ikke bruge sit flertal, hvilket også ville være tåbeligt, ikke mindst for Socialdemokratiet.
Allerede nu har tusinder taget vejen over til SF og andre tusinder vil følge efter. Dertil kommer forholdet til fagbevægelsen. Selvom Lizette Risgaard er fortid, så vil en forringet seniorpension yderligere forværre det nærmeste ikke eksisterende bånd mellem Socialdemokratiet og fagbevægelsen.
Det, der efterhånden står mere og mere klart for mig, er, at Mette Frederiksen fuldstændig fejllæste situation, da hun lavede regeringsgrundlaget med Venstre og Moderaterne.
Mette Frederiksen fuldstændig fejllæste situation, da hun lavede regeringsgrundlaget med Venstre og Moderaterne
Poul Madsen
Afskaffelsen af store bededag var en katastrofe fra dag ét, ikke mindst sammenkoblingen med, at vi skal arbejde mere for at skaffe penge til Forsvaret og krigen i Ukraine.
Men på en eller anden måde kan jeg sådan set godt forstå Mette Frederiksen og hendes rådgiveres tankegang.
Under corona viste Mette Frederiksen, at kriseretorikken i den grad virkede og gjorde hende populær.
Men det er formentlig også netop her, at nøglen ligger til, hvorfor vi danskere i så høj grad gik amok over store bededag. Efter næsten tre års corona sortsyn, begrænsninger og krisesnak, så orker vi simpelthen ikke mere.
Det går jo godt med beskæftigelsen, og Danmarks økonomi er super potent. Inflationen er under kontrol, og elpriserne er faldet igen. Så hvorfor skal vi arbejde mere?
Men når vi taler pensionsreform, er der ingen formildende omstændigheder.
Jeg fatter simpelthen ikke, at Mette Frederiksen efter års kamp for at få et flertal med på Arne-pensionen, åbner den sag igen. Hendes troværdighed stod og faldt med en Arne-pension. Det var her, at den ultimative test stod, om socialdemokraterne kunne levere på det, de sagde, var allervigtigst.
Vi har nu en flertalsregering, som ikke kommer til at bruge sit flertal
Poul Madsen
Hvordan kan Mette Frederiksen tro, at hvis hun medvirker til at forringe vilkårene for nedslidte, vil det blive modtaget med et nik og ligegyldighed fra fagbevægelsen og offentligheden?
Den vildfarelse kan man kun have, hvis man tror, at man kan gå på vandet. Og det troede Mette Frederiksen åbenlyst efter valget i november, hvor hun stod som den store sejrherre.
Hun kunne vælge og vrage, hvem hun ville samarbejde med, men fast stod det i alle kabaler, at statsministeren hed Mette Frederiksen.
Problemet er bare, at hun valgte forkert. Hvis hun alene holder sig til Venstre og Moderaterne, kommer socialdemokraterne til at gennemføre ting, der vil ramme deres egne kernevælgere allerhårdest.
Det har Mette Frederiksen langt om længe indset ved at læse meningsmålinger, og derfor har vi nu en flertalsregering, som ikke kommer til at bruge sit flertal.
Spørgsmålet er så, om vi også har en regering, der har slået sig op på at gennemføre de nødvendige reformer, men som ikke kommer til at gennemføre ret meget, fordi der ikke er råd til store upopulære ændringer af frygt for at tabe yderligere opbakning.
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/1029/poul-madsen.jpg)
Poul Madsen
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/49/mette-frederiksen.jpg)
Mette Frederiksen
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/3242/lizette-risgaard.jpg)