Lektorer om rewilding: Et frit dyreliv må godt være svært
Det frie dyreliv skal hverken dæmoniseres eller idylliseres. Men vi må ikke fokusere så meget på, hvad frie dyr risikerer at miste, at vi glemmer alt det, de kan opnå, skriver Sofie Graarup Jensen, Mickey Gjerris og Sune Borkfelt.
![Vilde heste bag hegn har i forhold til deres tamme artsfælder et mere indholdsrigt liv, skriver Sofie Graarup Jensen, Mickey Gjerris og Sune Borkfelt](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/284004/127832.jpg)
Sofie Graarup Jensen, Mickey Gjerris og Sune Borkfelt
Hhv. biolog, bioetiker og studielektorI landbrugssamfundet Danmark findes en indgroet fortælling om, at naturen er barsk, og at det er hårdt at være et vildt dyr. Derfor er det bedst for dyrene, at vi passer på dem.
Dette dyresyn smitter af på holdningen til genudsættelsen af store planteædere, der foregår som en essentiel del af naturgenopretning i både ind- og udland.
Når heste og kvæg sættes ud bag hegn for – i det omfang dyrevelfærdsloven tillader – at klare sig selv året rundt, vækker det i nogle kredse så megen vrede, at det fører til chikane og selvtægt.
Vreden er forståelig, hvis man tror, at det frie liv er én lang kamp for at overleve.
De frie dyr kan fylde deres dag ud med hele den palet af naturlig adfærd, som deres art er i stand til at udtrykke.
Sofie Graarup Jensen, Mickey Gjerris og Sune Borkfelt
Hhv. biolog, dyreetiker og lektor
Denne fortælling er dog ensidig og spænder ben for det, den ellers netop prøver at promovere: Et bedre dyreliv.
Det er derfor på høje tid at tale om alt det, man får ved at leve som frit dyr – også bag hegn.
Frihed fra og frihed til
Når det kommer til trivsel, taler man om "frihed fra" og "frihed til". Før i tiden har dyrevelfærd i høj grad været defineret af frihed fra sult, tørst, smerte og så videre.
I en erkendelse af at et godt liv naturligvis indeholder andet end fravær af ubehag, er dyrevelfærdsforskningen i højere grad begyndt at inkludere en frihed til-tankegang: Frihed til at bevæge sig, til at lege og socialisere og til at udføre iboende artsspecifik adfærd.
Frihed til at træffe valg og påvirke sit miljø.
Vi ved fra psykologien, at en vigtig udløsende faktor for psykiske lidelser som stress og depression er følelsen af magtesløshed og kontroltab.
Det er forbundet med stor psykisk lidelse at blive sat i en ubehagelig situation, som man ikke føler, man har mulighed for at påvirke.
Omvendt er muligheden for og kompetencen til at træffe valg og have indflydelse på eget liv en hjørnesten i trivsel.
I den sammenhæng er det tankevækkende, hvor lidt handlefrihed vores tamme dyr har: Hunden luftes i snor på en forudbestemt rute og må hverken gø, grave eller snuse. Koen insemineres blot for at få frataget den resulterende kalv umiddelbart efter fødslen. Hesten må stå alene i en boks i 22 timer i døgnet og soen spændes fast i ugevis på en måde, så hendes eneste handlerum består i at vælge, om hun vil stå eller ligge.
Der er selvfølgelig forskel på dyr og mennesker. Men der er også ligheder.
Vi er vokset ud af de samme evolutionære processer og forskningen finder i disse år stadig mere evidens for, at dyr mentalt set er langt mere komplicerede, end vi forestiller os.
Tamme dyr og tom tid
De frie dyr bestemmer i stor udstrækning selv over deres liv: De kan bevæge sig væk fra noget, de synes er ubehageligt og aktivt opsøge det, de kan lide.
De har mulighed for at forme langvarige sociale bånd til artsfæller.
De kan slås, og de kan parre sig – og de kan pleje deres unger, præcis som deres instinkter byder dem, ligeså længe som de føler behov.
De kan rulle sig i mudder og skrabe barken af træerne med tænderne. De kan bruge deres sanser aktivt til at interagere med deres miljø og medskabninger.
De frie dyr kan således fylde deres dag ud med hele den palet af naturlig adfærd, som deres art er i stand til at udtrykke.
Vilde heste bag hegn har i forhold til deres tamme artsfælder et mere indholdsrigt liv.
Sofie Graarup Jensen, Mickey Gjerris og Sune Borkfelt
Hhv. biolog, bioetiker og lektor
Imens ender deres tamme slægtninge ofte med et liv, med enormt meget "tom tid": Endeløse, indholdsløse timer som primært går med at vente på, at et menneske lufter én eller at en foderrobot smider en bunke sojaskrå, man kan æde.
Det er veletableret, at mangel på stimuli fører til alvorlig psykisk lidelse.
Det kommer for eksempel til udtryk gennem stereotyp adfærd: Gentagne adfærdsmønstre, der ikke har andet formål end at give individet noget at give sig til.
Vi kender det fra tigeren i zoo, der har slidt græsset væk ved at vandre frem og tilbage langs hegnet.
Aggressiv adfærd findes også: For eksempel halekuperes 95 procent af alle danske grise for at forhindre, at de bider halerne af hinanden i ren og skær desperation over deres stimulifattige liv.
Mennesker giver frivilligt sig selv stød efter mindre end 15 minutters ophold alene i et tomt lokale.
At kun 15 minutters selvvalgt fravær af stimuli i et ellers – må det antages – relativt indholdsrigt menneskeliv kan føre til selvskade bør mane til alvorlig refleksion over, hvilke liv vi tilbyder de tamme dyr.
Sundt at søge føde
De fleste arter vil fra naturens hånd bruge størstedelen af deres vågne timer på at søge føde. En aktivitet, der ikke kan reduceres til hårdt, ubehageligt arbejde.
Det er ikke uden grund, at man kan købe alskens aktiveringslegetøj til kæledyrenes mad, eller at der er lovkrav om permanent adgang til rodemateriale selv i konventionelle svinefabrikker.
At søge føde er at udfolde sin iboende adfærd og blive udfordret til at udvikle sig.
Fødesøgning opleves sandsynligvis som behageligt. "Contrafreeloading" er et adfærdsbiologisk begreb, som bedst kan oversættes til "anti-nasseri".
Begrebet dækker over individers tilbøjelighed til at vælge at arbejde for føden, selv når de har mulighed for at spise maden uden en arbejdsindsats.
Fænomenet findes er observeret i arter så forskellige som mankeulv, giraf, vilde og tamme hønsefugle, arter af papegøjer, tamkvæg, geder og aber – herunder både makakaber og mennesker.
Hellere farlig frihed end fredfyldt slaveri
"I prefer dangerous freedom over peaceful slavery”"er et citat, der tilskrives den amerikanske præsident Thomas Jefferson. Det frie liv skal hverken dæmoniseres eller idylliseres.
Der er også lidelse forbundet med at være et frit dyr.
Slåskampe, rovdyr, sygdomme, fødsler der går galt, hårdt vejrlig og ressourcemæssig smalhals. Men for dyrenes skyld er der behov for, at vi finder nuancerne frem.
Vi må ikke være så optagede af at tale om det, frie individer kan risikere at miste, at vi glemmer alt det, frie individer har mulighed for at opnå.