Ligeværd: Arne-reformen vil sende tusindvis af udsatte unge ud i langtidsledighed
De udsatte unge er blevet de helt store tabere i den nye delaftale om tidlig tilbagetrækning. Med årlige besparelser på knap 350 millioner kroner bliver ressourcerne fjernet fra de hjælpeindsatser, vi ved, der virker for at hjælpe de unge tilbage på arbejdsmarkedet, skriver Esben Kullberg.
![Udsatte unge er blevet de store tabere i den ny delaftale om tidlig tilbagetrækning, skriver Esben Kullberg.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/246062/83496.jpg)
![Esben Kullberg](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/11865/esben-kullberg.jpg)
Esben Kullberg
Direktør, Foreningsfællesskabet Ligeværd, adm. direktør, Helvegs Fond, formand, FGU Aarhus, fhv. byrådsmedlem (S), Aarhus KommuneUdsatte unge er blevet de store tabere i den ny delaftale om tidlig tilbagetrækning - også kaldet ’Arne-reformen’.
Med besparelser på 334 millioner kroner på indsatserne til unge på uddannelseshjælp er vi i gang med at skære så hårdt i beskæftigelsesindsatserne til unge, at vi med sikkerhed kan sige, at vi vil sende store dele af de 35.000 unge, det drejer sig om, ud i langtidsledighed.
Mange rykker sig i håret – henvender sig ovenikøbet til Ligeværd – i frustration over, at de ikke har økonomi til at bevilge de forløb, de ved, virker.
Esben Kullberg
Direktør, Ligeværd
Mange rykker sig i håret
Aftaleparterne skriver i aftalen, at besparelserne sker på proceskravene. Var det blot sådan, så kunne jeg spare tiden til at skrive dette opråb.
Men sådan er den daglige virkelighed i jobcentrene ikke. Og sådan føles det heller ikke at være et ungt menneske i jobcentersystemet - skulle jeg hilse at sige fra repræsentanter fra begge kategorier.
At få udsatte unge videre i meningsfulde aktiviteter er vigtigt. Mange jobcentermedarbejdere knokler dagligt i den sags tjeneste.
Mange rykker sig i håret – henvender sig ovenikøbet til Ligeværd – i frustration over, at de ikke har økonomi til at bevilge de forløb, de ved, virker.
Der er helt sikker mange, der vil glæde sig over, at der lempes på proceskravene, men de fleste omkring de unge ved, at det ikke er der skoen trykker mest alvorligt.
Målrettede og effektive beskæftigelsesindsatser
I Ligeværd har vi 100 skoler og uddannelsessteder. Mange af dem laver meget målrettede og effektive beskæftigelsesindsatser, der hjælper selv meget udsatte unge tættere på arbejdsmarkedet, endda med meget fine succesrater.
Så vi ved, at det kan lade sig gøre. Vi ved efterhånden også en del om, hvordan.
Med den viden er det næsten helt forfærdeligt, at vi nu kigger ind i de kommende to år, hvor der begge år skal spares i nærheden af 350 millioner kroner.
Jeg ved, at mange jobcentermedarbejdere frygter for, hvad de skal stille op med de unge, de skal hjælpe. For os, der arbejder med disse unge, er det fortvivlende.
Alle de kompetencer, de vinder gennem uddannelsesforløb, værkstedstræning og virksomhedspraktikker er mistet, når de rammer et jobcentersystem, der ikke har ressourcer til at føre indsatserne videre.
Der er i det hele taget ikke mange arbejdsmarkedsløsninger, der længere kan løses med besparelser, stramninger eller tæsk.
Esben Kullberg
Direktør, Ligeværd
Gennem besparelse kommer udgifter
Den aftale, der nu er indgået mellem regeringen, SF, DF og Enhedslisten, bygger på en tænkning, der på sigt skaber større problemer, end den løser.
Gennem besparelse skaber den store udgifter i en ikke så fjern fremtid.
Der er i det hele taget ikke mange arbejdsmarkedsløsninger, der længere kan løses med besparelser, stramninger eller tæsk.
De kan kun løses gennem intelligente og modige investeringsstrategier og en god portion systeminnovation, hvor vi tager alvorligt, at hvis vi vil hjælpe disse unge, der står i et rigtigt udsat sted i deres liv, så er det kun særligt tilrettelagte beskæftigelsesindsatser, der hjælper.
De koster noget her og nu, men på sigt kan de sende mange ’Arner’ på tidlig tilbagetrækning i fremtiden.