Fonden for Socialt Ansvar: Med enstrengede fondsstrategier er der alvorlig fare for at overse udsatte målgrupper
Fonde og sociale organisationer kæmper ofte for de samme mål. Men uheldigvis hersker der faldgruber i den nye såkaldte katalytiske tilgang til uddelingerne. Én af konsekvenserne er risikoen for at forbise en række, udsatte målgrupper, skriver Thit Aaris-Høeg.
![Når størstedelen af
midlerne følger de enstrengede strategier og de såkaldt populære målgrupper
rammes de mindre meget specialiserede organisationer og deres målgrupper hårdt, skriver Thit Aaris-Høeg.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/271958/112954.jpg)
![Thit Aaris-Høeg](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/7220/thit-aaris-hoeeg.jpeg)
Thit Aaris-Høeg
Adm. direktør, Fonden for Socialt AnsvarDen udvikling, som er sket i fondssektoren over de seneste år, minder på mange måder om den udvikling, som er sket i den frivillige sociale sektor.
Der har været tale om en omfattende professionalisering, hvor strategierne er blevet fornyet og både good governance, social impact og bæredygtighed (ESG) er kommet i højsædet.
Hertil kommer den digitale udvikling, som både fonde og organisationer har været nødt til at følge med i.Når bestemte målgrupper pludselig får meget stor opmærksomhed, er der en tendens til, at det ”smitter”.
Thit Aaris-Høeg
Administrerende direktør, Fonden for Socialt Ansvar
Ønsket om at være katalytisk og gøre en væsentlig forskel for samfundet og de specifikke målgrupper eller temaer, som man er sat i verden for at løfte, er også det samme. Der findes ikke en uddelende fond eller en frivillig social organisation med respekt for sig selv, som ikke ønsker et samfund som sikrer, at de udsatte får det væsentligt bedre.
En smittende effekt
På den måde vil vi som fonde og sociale organisationer langt hen ad vejen det samme, og det skal vi huske. At vi så har forskellige økonomiske muligheder for at eksekvere på vores ønsker, er selvfølgelig givet.
Fondene har grundet deres store pengetanke mulighed for at beslutte sig for at støtte en bestemt sag eller målgruppe, og kort tid efter kan målgruppen være heldig at modtage en hel masse positiv opmærksomhed.
Det er alt sammen godt, men desværre er der også faldgruber i den nye såkaldt katalytiske tilgang til uddelingerne og herunder:
- Når fondenes strategier bliver enstrengede, og de brede uddelinger til den frivillige sociale sektor aflyses af store enkeltuddelinger, som ofte gives til de meget store organisationer, er der alvorlig fare for, at man overser en række, udsatte målgrupper. Det er også med til at give de mindre frivillige sociale organisationer meget trange kår. Mange af disse mindre foreninger er med til at forebygge social ulighed, mistrivsel og ensomhed, og de skaber både sammenhængskraft og engagement, der hvor de arbejder. Mange af de frivillige er selv udsatte eller ensomme, og de løftes af det frivillige fællesskab, hvor de møder ligesindede og i øvrigt hjælper andre – er til for nogen.
- Når bestemte målgrupper pludselig får meget stor opmærksomhed, er der en tendens til, at det ”smitter”, så rigtig mange midler kommer til at gå i samme retning. Man kan tale om, at bestemte udsatte målgrupper bliver de ”populære” målgrupper, ikke nødvendigvis fordi de er flest, koster samfundet mest eller har det potentielt dårligst, men fordi de lige nu er ”populære”.
- Når størstedelen af midlerne følger de enstrengede strategier og de såkaldt populære målgrupper rammes de mindre meget specialiserede organisationer og deres målgrupper hårdt. De mister deres tilskud, som ofte ikke er store, men dog livsnødvendige. Fra den ene dag til den anden kan de ikke lave suppe til de hjemløse, passe på de unge om natten eller hjælpe prostituerede, narkomaner, alkoholikere og deres børn og så videre.
- Når både fonds- og statsmidler går i samme retning, er det naturligvis ud fra et stort ønske om at flytte noget for alvor i samfundet, men indimellem ender det også med at både fonde, stat, kommuner og organisationer vælter over hinanden i iveren for at løfte de samme problematikker for de samme målgrupper uden at koordinere opgaven ordentligt imellem sig.
Kommuner som oplagte partnere
Der ses et stigende ønske blandt de danske fonde om at være både gavnlige og synlige på de agendaer, som optager befolkningen – mistrivsel, hjemløshed, lokal kultur og sundhed eksempelvis.
Men hvordan kan det være, at fondene løber i flok? Overser fondene noget, når de deler midler ud til den samme type projekter og hvem er det, som bliver valgt fra eller overset i fondenes uddelinger?
I en ny temadebat undersøger Altinget fondenes blinde vinkler og spørger, om fondene måske er ved at blive så meget mainstream eller fokuseret på deres strategiske indsatser, at de overser andre væsentlige huller i samfundet, hvor der også er brug for dem?
Der er også brug for en bedre dialog på tværs af specielt fonde og stat omkring fordelingen af de fælles midler. Det ligger naturligt i opdraget til de enkelte, at driftstilskud for eksempel ligger lige for i staten, imens det kan være svært at forene med fondenes fundatser, som til gengæld foreskriver masser af muligheder for at give udviklingsstøtte.
Kommunerne er oplagte partnere lokalt igennem samt i forbindelse med selvvalgte strategiske partnerskaber med udvalgte organisationer.
Kunne man komme til bunds i den dynamik, så man ikke hele tiden skubber bolden (læs; finansieringsopgaven) videre til hinanden, men løfter der, hvor det er naturligt for én selv og gerne i et balanceret perspektiv med blik for andre bevillingsgivere og deres rolle samt med respekt for både udvikling og nødvendig drift, så ville vi for alvor kunne rykke noget.
Det er vigtigt, at civilsamfundets leverancer ikke kun anerkendes, når de agerer klassiske velfærdsleverandører.
Civilsamfundets leverancer bør ses og støttes i et langt bredere perspektiv og herunder som en helt grundlæggende præmis for et robust og demokratisk samfund, som både kan og vil håndtere fremtidens kriser.
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/7220/thit-aaris-hoeeg.jpeg)