Dansk Handicap Forbund: Politikerne skal droppe kassetænkningen
ØKONOMIDEBAT: Vi skal tilbage til en tid, hvor mennesker med handicap ikke anses som én samlet gruppe, skriver formand for Dansk Handicap Forbund, Susanne Olsen. Handicappede er også mennesker og skal vurderes som individer med personlige fortællinger.
![Formand for Dansk Handicap Forbund, Susanne Olsen, drømmer om en fremtid, hvor kassetænkningen og spareøvelser på regnearket er fortid.<br><br>](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/140068/19176.jpg)
Foto: Pressefoto
![Camilla Kamstrup](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/Writers/4825-camilla-kamstrup-2-48.jpg)
Camilla Kamstrup
RedaktionsassistentAf Susanne Olsen
Formand for Dansk Handicap Forbund
Budgetforhandlingerne mellem regeringen, Kommunernes Landsforening og Danske Regioner skydes nu i gang, og jeg har en drøm:
Jeg drømmer mig tilbage til en tid, hvor vores medlemmer får lov at stå ud i flokken og dermed blive vurderet som de individer, de er.
Jeg drømmer om en fremtid, hvor kassetænkning og spareøvelser på regnearket er fortid.
Send et indlæg til [email protected]
Handicappede sættes i én samlet kasse
Siden Kommunalreformen trådte i kraft i 2007, har jeg oplevet en kedelig tendens til, at alle os med handicap bliver vurderet som en samlet gruppe.
Vi er de handicappede, og vi er dyre i drift.
Jeg drømmer om, at politikerne husker på, at der bag hver eneste fortælling om en person med handicap sidder et menneske, som blot ønsker sig et liv med de samme muligheder som alle andre.
Susanne Olsen
Formand for Dansk Handicap Forbund
Derfor er vi som gruppe heller ikke gået ram forbi, når kommunerne gennem flere år er blevet bedt om at spare.
Jo jo, vi skal alle sammen bidrage, og hvis der gives penge ud, som ingen har behov for, så skal de da bruges et andet sted. Det kan ingen være uenige i.
Jeg tror bare ikke, at det er så enkelt.
Jeg tror til gengæld, at spareøvelsen i kommuner og regioner bliver nemmere, når vi samles i en gruppe, og de individuelle historier drukner i store generelle fortællinger om de handicappede.
Det gør spareøvelsen nemmere, og det gør det nemmere for de ansvarlige at sove om natten, når budgettet sendes videre i systemet.
Lad mennesker med handicap have individuelle behov
Men jeg må sige, at jeg er ked af at blive stoppet i en kasse, der i det store regnestykke nemt kan flyttes penge fra.
Jeg er ked af, at den individuelle vurdering går fløjten, når gruppen af mennesker med handicap vurderes.
Derfor drømmer jeg mig tilbage til den tid, hvor vores medlemmer fik lov at stå ud af mængden og blive vurderet for de behov, de har.
Jeg drømmer om, at politikerne husker på, at der bag hver eneste fortælling om en person med handicap sidder et menneske, som blot ønsker sig et liv med de samme muligheder som alle andre.
Vi er medarbejdere, ægtefæller, kærester, kunder og borgere, som samfundet er afhængige af, så lad os nu én gang for alle slå fast, at de handicapkompenserende ydelser er en investering i fremtiden.
Mennesker med handicap er ressourcer
Lad os slå fast, at mennesker med handicap er ressourcer og ikke udgifter.
Med den rette støtte og kompensation kan vi gøre vores ressourcer gældende og dermed trække samfundet i en retning, som vi alle kan være stolte af.
Men ressourcerne har det med at forsvinde i kasserne, og derfor er det på tide, at vi får gjort op med kassetænkningen.
Det arbejde vil vi gerne hjælpe med i Dansk Handicap Forbund.
Det tror jeg også, at både Regeringen, Kommunernes Landsforening og Danske Regioner vil.
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/8598/susanne-olsen.jpg)