Lektor til Tesfaye: Du risikerer at gøre arbejderklassen illitterær og historieløs
Mattias Tesfayes ønske om at reformere ungdomsuddannelserne kan føre til en hierarkisk opdeling af de unge, hvor kun dem med høje karakterer vil blive alment dannede, skriver Kåre Blinkenberg.
![Er regeringens vision, at alle andre end eliten primært har som mål i livet at skulle arbejde enten i erhvervslivet eller i velfærdsstaten, spørger Kåre Blinkenberg.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/284281/128357.jpg)
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/32252/kaare-blinkenberg.jpg)
Kåre Blinkenberg
Medlem af hovedbestyrelsen og forperson, Uddannelsesudvalget, Gymnasieskolernes Lærerforening, lektor, Aarhus HF og VUCPå det nyligt afholdte uddannelsespolitiske Sorø-møde fremlagde vores undervisningsminister dels, at han vil lave en gennemgribende reform af ungdomsuddannelserne, dels "at han ønsker en indholdsdiskussion".
Det sidste er druknet lidt i diskussionerne om strukturer og adgangskrav, men det indeholder faktisk nogle virkeligt væsentlige spørgsmål om, hvad vi overhovedet vil med almendannelse her i landet.
Desværre er ministeren mindst lige så uklar på dette område, som han er omkring den nye struktur.
Ministeren ønsker at opdele de nye ungdomsuddannelser hierarkisk, så dem med gode karakterer går på "det treårige gymnasium", og dem med lave karakterer skal i et nyt "erhvervsrettet gymnasium".
Altså et elitegymnasium for de dygtigste – især dem fra hjem med veluddannede forældre og i mindre grad for eksempel drenge fra arbejderklassen jævnfør hele diskussionen om adgangskrav – og så et gymnasium for resten.
Skal almendannelse kun være for de fine og ikke for den almene befolkning?
Kåre Blinkenberg
Forperson, Uddannelsesudvalget, Gymnasieskolernes Lærerforening og lektor, Aarhus HF og VUC
Uklarheden opstår, fordi ministeren på Sorø-mødet antyder "indholdet" i de to typer gymnasier ved at opstille følgende modsætning: "Skal elever lære mere om lykkepiller fremfor at læse Lykke-Per, skal de læse flere fagtekster om klimaløsninger frem for litteratur om klimaangst".
Ministeren har også tidligere ytret sig om, hvilket indhold der ifølge ham hører til stx: "Det gør jo ikke noget, at man ved noget om Romerrigets fald og det periodiske system. Det er kun positivt".
Spørgsmålet er, om det ifølge ministeren "gør noget", hvis store dele af befolkningen i fremtiden ved mindre om historie og naturvidenskab?
Er lyset for de lærde blot?
Ministeren er formentlig bevidst vag om hvem, der ifølge ham skal læse hvad.
Jeg bliver dog alligevel bekymret for, om ministerens vision virkelig er et samfund, hvor kun elitens børn skal dannes grundigt ved at stifte bekendtskab med vores historie, stor litteratur og store naturvidenskabelige spørgsmål om universets grundlæggende bestanddele?
Altså at for eksempel læsning af skønlitteratur kun hører til på det kommende elitegymnasium? Eller mener han, at det helt skal væk fra uddannelserne?
Er regeringens vision, at alle andre end eliten primært har som mål i livet at skulle arbejde enten i erhvervslivet eller i velfærdsstaten, og så kan de ellers i deres fritid nøjes med dårlige serier på Netflix og opslag på sociale medier som TikTok og Instagram?
Skal arbejderklassen ikke kende deres historie?
Kåre Blinkenberg
Forperson, Uddannelsesudvalget, Gymnasieskolernes Lærerforening og lektor, Aarhus HF og VUC
Mens kun elitens børn skal alment dannes og lære, at der findes andre kulturfænomener? Er dette hierarki – som vi kender helt tilbage fra Platons samfundsutopi om en skarp opdeling mellem arbejdere og filosoffer – virkelig en socialdemokratisk vision?
Jeg ser selv underholdning, så pointen er ikke, at det i sig selv er skidt i mindre doser. Mit anliggende er udelukkende at spørge til, hvor meget det skal fylde i samfundet, og altså om det er det eneste, en stor del af befolkningen skal præsenteres for?
Og sat på spidsen: Er det virkelig synd for arbejderklassens børn, at de lærer andet at kende?
En historieløs arbejderklasse
Mit spørgsmål til ministeren skyldes også følgende formulering om det nye erhvervsgymnasium: "med formålet om at forberede eleverne til erhvervsuddannelser, erhvervsakademier eller professionsuddannelser."
Bemærk "formålet" i ental. Skal den nye uddannelse ligesom de nuværende gymnasiale uddannelser også være alment dannende eller udelukkende have et formål, der er rettet mod økonomi, arbejde og erhvervsliv? Skal almendannelsen fremover kun være for de fine og ikke for den almene befolkning?
Uklarheden forstærkes, fordi ministeren så tydeligt angiver, at målet med elitegymnasiet nu kun skal være universitetet.
Men selv om læsning af for eksempel Lykke-Per og viden om Romerriget (og vel også for eksempel den danske jernalder) godt kan være gavnligt for en del universitetsuddannelser, så kan jeg også forestille mig en hel del (for eksempel naturvidenskabelige og økonomiske uddannelser), hvor det er lige så langt fra fagligheden, som det er fra en sygeplejerskes eller ejendomsmæglers faglighed.
Ministerens skarpe opdeling af uddannelserne ud fra fagligt niveau begrunder derfor på ingen måde en opdeling af dannelsesindholdet i uddannelserne.
Og dermed må man spørge: Hvorfor nævner ministeren så for eksempel Romerriget alene i sammenhæng med stx? Skal arbejderklassen ikke kende deres historie, og forstå at de er både historieskabte og historieskabende væsner?
Litteraturen bør være almen
Jeg hilser med andre ord indholdsdiskussionen velkommen.
Især hvis vi kan få ministeren til lidt tydeligere at formulere en klar vision for almendannelse – og især hvis vi kan adskille diskussionen om indholdet fra den hierarkiske opdeling af befolkningen i klasser.
Det er netop en dybere menneskelig forståelse, der er afgørende i en tid, hvor kunstig intelligens fylder mere.
Kåre Blinkenberg
Forperson, Uddannelsesudvalget, Gymnasieskolernes Lærerforening og lektor, Aarhus HF og VUC
Det kan sagtens være, at der er behov for at lære mere om lykkepiller og klimaløsninger – men betyder det, at der er mindre behov for at læse stor litteratur i fremtiden?
I parentes bemærket er Lykke-Per mange hundrede sider lang og ikke noget, jeg læste før lang tid efter, at jeg tog stx (men formentlig kun noget jeg læste, fordi jeg var blevet forberedt til det af gode gymnasielærere).
Og jeg ved, at diskussioner om lykkepiller og klimaløsninger allerede tematiseres i for eksempel samfundsfag og den naturvidenskabelige faggruppe på hf for bare at nævne nogle eksempler.
Hvis ministeren ønsker mere fokus på det, kan han i stedet for nye uddannelser overveje at se på stoftrængslen i de nuværende uddannelser.
Det er glimrende, at der allerede nu findes forskellige gymnasiale uddannelser – men selve idéen om, at vi igennem litteratur bliver klogere på os selv, andre mennesker, vores samtid og historie, er almen.
Det er netop en sådan dybere menneskelig forståelse, der er afgørende i en tid, hvor kunstig intelligens fylder mere og mere.
Ligeledes må man spørge hvor overfladisk en historisk og naturvidenskabelig dannelse, der er brug for i en tid med en fragmenteret mediestruktur, højrepopulistiske politiske strømninger i fremmarch og en syndflod af falsk viden på nettet.
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/4492/mattias-tesfaye.jpg)
Mattias Tesfaye
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/32252/kaare-blinkenberg.jpg)