![](https://legacy.altinget.dk/images/person/15283/mona-juul.jpg)
![](https://legacy.altinget.dk/images/person/30/morten-boedskov.jpg)
Mona Juul (K) spørger erhvervsministeren, Morten Bødskov, om ministeren kan afvise, at lovforslaget vil overimplementere regnskabsdirektivets artikel 16, stk. 1 (d)
![](https://legacy.altinget.dk/images/Writers/4694-redaktionen.png)
Ministersvar er robotgenereret indhold, der oprettes automatisk på basis af Folketingets database over de spørgsmål, der stilles af Folketingets medlemmer og besvares af regeringens ministre. Overskrifterne er skrevet af Altinget. Altinget tager forbehold for fejl i indholdet.
”Lovforslaget vurderes ikke at overimplementere regnskabsdirektivets artikel 16, stk. 1, litra d.
Efter den foreslåede ændring af årsregnskabslovens § 64, stk. 1, skal virksomheden oplyse om den samlede størrelse af sine eventualforpligtelser, som ikke er indregnet i balancen, herunder kautions- og garantiforpligtelser. Virksomheden skal endvidere oplyse om den samlede størrelse af andre forpligtelser, herunder leasingforpligtelser, som ikke er indregnet i balancen.
Forslaget til ændring af § 64, stk. 1, vurderes at være i overensstemmelse med regnskabsdirektivets artikel 16, stk. 1, litra d, hvorefter virksomheder skal oplyse om den samlede størrelse af de finansielle forpligtelser (i den engelske udgave ”financial commitments”), garantier eller eventualforpligtelser, som ikke er opført i balancen.
Det er med den nye ændring præciseret, at bestemmelsen dækker to typer forpligtelser nemlig forpligtelser, hvor det er sandsynligt, at der vil skulle ske en betaling, f.eks. leasingforpligtelser, og forpligtelser, hvor der alene er en risiko for, at der skal ske en betaling, f.eks. eventualforpligtelser og garantier.
ERHVERVSMINISTERIET Slotsholmsgade 10-12 1216 København K Tlf.
33 12 37 78 CVR-nr. 10092485 EAN nr. 5798000026001 [email protected]
www.em.dk Herved fremgår det også tydeligt, at leasingforpligtelser ikke er at anse som en eventualforpligtelse.
Samtidig er bestemmelsens ordlyd tilpasset direktivets. Dette kan medføre, at virksomheder skal give oplysninger om nogle flere forpligtelser, end de har gjort tidligere. I denne forbindelse er det dog vigtigt at huske på, at det alene er væsentlige forpligtelser, der skal oplyses om.
Årsregnskabsloven er baseret på regnskabsdirektivet, mens IFRS er et selvstændigt regelsæt. I praksis vil virksomheder, som følger årsregnskabsloven - samlet set - skulle give væsentligt færre oplysninger end de, som følger IFRS.
Dette hindrer dog ikke, at der på visse områder skal gives flere oplysninger efter årsregnskabsloven end efter IFRS. Denne bestemmelse er et eksempel på, at der vil skulle gives enkelte oplysninger om forpligtelser, som ligger ud over kravene i IFRS.”