Højborg: Mette forlod Lejre – og alle forventer, at hun tager vælgerne med
KV17: Mikael Ralf Larsen skal bryde ud af Mette Touborgs skygge, hvis SF skal have en mikroskopisk chance for at genvinde borgmesterposten i Lejre. Men det kræver, at vælgerne ved, hvilke aftryk SF har sat i sin midtsjællandske bastion. Altinget gik en tur på markerne til en snak om grønt håb, økologi og kompromisets kunst.
![Et tungt lod hviler på Mikael Ralf Larsens skuldre: Efter Mette Touborg forlod borgmesterposten i Lejre Kommune er det hans opgave at sikre, at SF ikke falder sammen ved det kommende kommunalvalg.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/160279/34160.jpg)
![Klaus Ulrik Mortensen](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/Writers/4698-klaus-ulrik-mortensen-2-48.jpg)
Klaus Ulrik Mortensen
JournalistEt år før efterårets kommunalvalg blev SF’s skæbne i Lejre Kommune beseglet.
Og selv om det kan lyde som en gang fatalistisk sludder, skal man være mere end almindelig optimist, hvis man tror på, at den pressemeddelelse, som Københavns Kommune udsendte 26. september 2016, ikke får afgørende betydning for den midtsjællandske kommunes politiske liv.
Her lod Københavns Kommune nemlig forstå, at den kommende administrerende direktør i kultur- og fritidsforvaltningen hed Mette Touborg.
I syv år havde Mette Touborg som borgmester i Lejre været folkesocialisternes flagskib i det kommunale farvand. Og som centrale kilder i partiet understreger det, kan man ikke overdrive betydningen af hendes person.
Da SF efter kommunalvalget i 2013 høstede 34,9 procent af stemmerne i Lejre Kommune, regnede alle med, at Mette Touborg skulle fortsætte som borgmester.
Men i løbet af natten fik socialdemokraten Carsten Rasmussen pludselig et uimodståeligt tilbud fra Venstre, som ville gøre ham til borgmester.
Socialdemokratiet endte dog med at pege på Mette Touborg, men med det krav, at forlod hun posten i utide, skulle Carsten Rasmussen være ny borgmester.
Mette Touborg var det tidspunkt næstformand i SF og blev af mange spået en fremtid på Christiansborg. Måske endda en ministerpost.
Ingen havde dengang fantasi til at forestille sig, at Mette Touborg i dag skulle sidde som direktør i Københavns Kommune.
Jeg kan godt lide, at der er genkendelige figurer. Og den nye borgmester er ikke så synlig som Mette. Hende så man hele tiden alle steder. Men det er måske også på grund af det røde hår.
Bettina Carlsen
Butiksindehaver, Lejre
![](https://legacy.altinget.dk/images/article/160279/34163.jpg)
![](https://legacy.altinget.dk/images/article/160279/34165.jpg)
Da SF i 2013 erobrede 34,9 procent af stemmerne i Lejre Kommune, blev 83 procent af krydserne sat ud for Mette Touborgs navn.
Vi har ikke et forkromet stadionbyggeri eller et kulturhus, som lokker en pokkers masse gæster til store koncerter. Men nationalparken passer rigtig godt med vores vision om en grøn kommune fyldt med biodiversitet.
Mikael Ralf Larsen (SF)
Borgmesterkandidat, Lejre Kommune
![](https://legacy.altinget.dk/images/article/160279/34162.jpg)
![](https://legacy.altinget.dk/images/article/160279/34161.jpg)
Nu var hun pludselig væk – og med hovedpersonens afgang forsvandt også borgmesterposten, som grundet en mudret konstitueringsaftale blev overdraget til socialdemokraten Carsten Rasmussen. Det betyder, at SF ikke længere kan kalde sig borgmester i en af landets 98 kommuner.
Mikael Ralf og det nye projekt
Historien om SF’s succes i Lejre Kommune er ekstrem i den forstand, at få partier er så afhængige af én person, som SF har været det i Lejre. Men den er også universel for så vidt, at den rejser det nødvendige spørgsmål om, hvordan man kommer videre. Hvordan man bygger et nyt politisk projekt op.
Og det er i den funktion, at Altinget en fugtig morgen i midten af september møder Mikael Ralf Larsen på en tom parkeringsplads et stenkast fra Gl. Lejre.
En enkelt bil er ankommet: En forvasket Renault Clio, der minder om, at den engang har skinnet flot lyseblåt, men i dag blender godt ind i den landlige praktik.
Så er der straks mere stil over ejeren, der ryger en cigaret tre meter fra køretøjet. I sin slanke blazer, runde briller, gråsorte jeans og spidse sko ligner den 45-årige politiker ikke en mand, der leder en fritidsordning i sit civile liv.
Hver gang snakken falder på værdien af SF’s mærkesager – og det gør den tit – glimter øjnene hos den folkesocialistiske spidskandidat som en nytårsraket på nattehimlen.
En tur ud på markerne
Mikael Ralf Larsen har inviteret Altinget en tur i Skjoldungernes Land. Et grønt areal på 170 kvadratkilometer, der med indvielsen i 2015 kan kalde sig Sjællands første nationalpark. Og som i dag står som det mest synlige resultat af SF’s syv år lange regeringstid i Lejre.
“Vi har ikke et forkromet stadionbyggeri eller et kulturhus, som lokker en pokkers masse gæster til store koncerter. Men nationalparken passer rigtig godt med vores vision om en grøn kommune fyldt med biodiversitet,” forklarer han.
Nationalparken strækker sig over 28 kilometer hele vejen fra Højbjerg Skove i syd til Jyllinge i nord og bevæger sig således på tværs af tre kommuneskel.
“Jeg siger ikke, at nationalparken er vores opfindelse. Men det har været en lang og kompliceret proces, som er foregået ad frivillighedens vej, og de største resultater er sket på vores vagt. Og det er vi glade og stolte af,” siger han.
Bedøm os på naturen
I den time vi sjosker ud af Fjernvandrevej E6 støder vi på syv eksempler på liv. En cyklist uden ringeklokke, som i forbifarten udveksler to hurtige sætninger med politikeren. To ældre damer på hesteryg, som smiler men tier stille. Og til sidst to køer, som gør deres bedste for at være med i samtalen.
Og spørger man Mikael Ralf Larsen, er det bemeldte naturskønhed, der i en teknologiaccellereret hverdag er kommunens bedste salgskort.
“Nu kan det godt være, at Frank Jensen trækker i land og alligevel vil bevare lidt natur på Amager Fælled. Men de kommer jo ikke i nærheden af det her,” siger han og strækker armene ud mod køerne.
“Det er det, vi kan. Vi er den grønne oase tæt på storbyen. Det er det projekt, som vi har sat i søen, og som vi skal bedømmes på på valgdagen.”
Bente vil have Venstre tilbage
Traditionelt har Lejre, Hvalsø og Bramsnæs, der i dag udgør Lejre Kommune, været Venstre-land. Marker så langt øjet rækker. Og på rådhusene midaldrende mænd i blå slips.
I 2005 fik SF således kun 4,3 procent af stemmerne. Men så skiftede Mette Touborg Socialistisk Lokalliste ud med SF. Og kombineret med partiets himmelflugt i meningsmålingerne medførte det, at man i 2009 høstede flotte 22,4 ved kommunalvalget – samtidig med, at Mette Touborg overtog borgmesterkontoret.
Men alt det er fortid nu. Og i bageren skråt over for Dagli’ Brugsen understreger Bente Hansen da også, at Lejre aldrig har været en SF-kommune.
“Bageren bliver hurtigt et samlingspunkt i en by som Lejre. Og når jeg hører snakken, der går, så kommer mange af dem, der satte kryds ved Mette sidste gang, til at stemme på et andet parti næste gang,” forklarer hun, mens hun arrangerer wienerbrødet i vinduet.
Herfra har hun udsigt til en lastbil, som med en parkerings halvvejs oppe på fortovet er i gang med at ordne visse ting. I al fald har Choko, som navnepladen i forruden afslører, at chaufføren kalder sig, for travlt til at tale med Altinget.
Ellers er der stille sidst på formiddagen. Men så ruller en bil op foran bageren. Endnu en Bente stiger ud, men hende her har ikke lyst til at komme i avisen, og skulle det alligevel ske, skal det i al fald være uden efternavn.
Bente har aldrig stemt SF. Og håber da også, at Venstre bringes tilbage ved magten.
Vælgerne finder hjem igen
Men lægger man summen af to gange Bentes udsagn sammen, er fortællingen klar. Partiet fik så overbevisende et valg i Lejre Kommune, fordi Mette Touborg evnede at score stemmer fra folk, som under normale omstændigheder aldrig ville stemme SF.
Hun samlede kommunen og byrådet til én enhed, som tegnede de sidste streger i en nationalpark, satte økologi i højsædet og oven i købet fik det lokale erhvervsliv med om bord.
Det sidste blandt andet understreget ved, at restauratøren Christian Puglisi placerede sit Farmlab, som skal forsyne fire københavnske spisesteder med økologiske grøntsager, i Abbetved i den nordvestlige del af kommunen.
Og når Mette ikke længere er blandt dem. Ja, så søger vælgerne tilbage til der, hvor de kom fra, lyder kalkylen.
Mette er hans store forbillede
Men ikke, hvis det står til Mikael Ralf Larsen.
“Det er ikke tilfældigt, at en mand som Christian Puglisi etablerer sig i Lejre. Og da Ø-mærket havde 25 års jubilæum, fejrede Arla det ved at lancere “Lejremælken”. Det er et fantastisk brand for Lejre. Og det er den slags ting, som vi skal udnytte i den kommende valgkamp,” forklarer han.
Borgmesterkandidaten er i høj grad Mette Touborgs opfindelse. Efter at være blevet valgt som fællestillidsrepræsentant for kommunens pædagoger spurgte hun ham i 2011, om ikke han havde lyst til at stille op for SF. To år senere blev han valgt ind i byrådet med 104 personlige stemmer.
“Mette er mit store politiske forbillede. Hun har vist, at SF ikke behøver at være et protestparti på venstrefløjen, men kan samarbejde og skabe resultater på tværs af traditionelle politiske skel. Og det er det arbejde, som vi nu skal fortsætte,” siger han.
Mikael Ralf Larsen ved, at han har travlt. Han skal i løbet af de næste måneder overbevise de 83 procent af SF’s vælgere, der satte kryds ud over Mette Touborgs navn, om, at han er i stand til at bære faklen videre.
“Nu skal vi bevise, at SF også fremover kan gøre en forskel. At det er afgørende at stemme SF tilbage på borgmesterposten, hvis arbejdet med økologi og den grønne dagsorden skal fortsætte. Men jeg er godt klar over, at det kan skride i alle retninger. Og at vi kan få svært ved at nå målet.”
Er barbering fra 35 til 8 procent et godt resultat?
Og målet – hvis nogen skulle være i tvivl – er at genvinde magten. Mikael Ralf Larsen håber på et valg omkring de 20 procent. Det ville godt nok være en tilbagegang på 15 procentpoint, men dog stadig lysår foran det resultat, som andre kræfter i partiet spår ham og de øvrige lokale kandidater til.
Da partiet i 2013 gik til valg, høstede man et landsgennemsnit på 5,6 procent. Aktuelt ligger partiet på fem procent i de landspolitiske målinger. Og set i det perspektiv vil et resultat omkring otte procent være godt, vurderer man i partiledelsen.
Et fald fra 35 til 8 procent ville imidlertid være lig med en regulær nedsabling af den lokale partigruppe i Lejre. Og spørgsmålet er derfor, hvorvidt der under overfladen er utilfredshed med Mette Touborgs pludselige afsked.
Men hverken i Lejre eller på Christiansborg kan SF få sig selv til at tale negativt om partiets tidligere borgmester. Ja, gu' er det trist, at hun smuttede, men hun gjorde det ordentligt og tids nok til, at partiet kunne nå at køre en anden kandidat i stilling.
Midt november skal den nye kandidat så til eksamen. Og selv om Mikael Ralf Larsens tro på egne evner ikke fejler noget, kan han trods alt kun sætte kryds ud for sig selv en enkelt gang.
Bettina tror på Mikael
Han har derfor brug for følgere. Og én sådan finder vi i udkanten af Lejre.
Bettina Carlsen beskriver sig selv som barnefødt. I dag driver hun en blomsterforretning i kælderen af det hus, som tidligere tilhørte hendes bedsteforældre. En rummelig villa, som hun deler med sin egen familie samt sine forældre.
Efter at have langet en anturium – også kendt som flamingoblomst – over disken, fortæller hun, at hun som så mange andre på landet altid har stemt Venstre. Men at hun ved valgene i 2009 og 2013 stemte SF.
Årsagen kan man næsten gætte selv.
Hvad der derimod er mere interessant er, at hun overvejer at gentage det folkesocialistiske kryds ved næste valg.
“Jeg kan godt lide, at der er genkendelige figurer. Og den nye borgmester (Carsten Rasmussen (S), red.) er ikke så synlig som Mette. Hende så man hele tiden alle steder. Men det er måske også på grund af det røde hår,” siger hun og bevæger sig ud i haven.
I virkeligheden blot en almindelig villahave. Men fordi matriklerne er så store i Lejre, er der plads til at sælge ud af blomsterne.
“Jeg kunne derfor godt finde på at stemme SF igen. Jeg synes, at tingene kører ret godt. Men jeg ville altså helst stemme på nogen, som jeg kender.”