Lars Aagaard skal droppe sin teknokratiske tilgang til klimamål – og tale om danskernes hverdag i stedet
Regeringen bør kommunikere om danskernes hverdag i stedet for at gentage abstrakte 2025-, 2030- og 2050-mål. Den nuværende tilgang risikerer at underminere tiltroen til politikerne, skriver Anna Ebbesen.
![Vi skal stadig udvikle nye teknologiske løsninger for at nå i mål med reduktionerne, men vi står et langt bedre sted som samfund, hvis politikerne afgiver noget af helterollen til danskerne og involverer os i omstillingen, skriver Anna Ebbesen.](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/273941/115465.jpg)
![Anna Ebbesen](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/29877/anna-ebbesen.jpeg)
Anna Ebbesen
Rådgiver, klimakommunikation, engagement, strategi, Anna Ebbesen Consulting, bestyrelsesmedlem i UP og Copenhagen Photo FestivalHvis din svigermor skrev ud i familiechatten, at hun gerne ville skabe nogle fælles minder for familien og derfor inviterede hele flokken til Costa Del Sol i 2025, ville du formodentlig sætte kryds i kalenderen og antage, at hun rent faktisk mente det. At du ikke skulle gøre mere – for ellers ville hun vel ikke invitere, vel? Hendes plan, hendes ansvar.
Når hun så kommer i 2023 og siger, at det alligevel ikke er muligt, ville du så ikke ignorere hende og i stedet lave egne planer, når hun siger, at det bliver Costa Rica i 2035?
Måden vi hidtil har kørt klimaplaner på i Danmark, har meget været a la svigermor.
Københavns Kommune ville først gøre kommunen klimaneutral i 2025, og da det så glippede, fordi man ikke fik realiseret planerne om CO2-fangst, valgte man at ændre på målet, så nu skal man være klimapositiv i 2045 – i stedet for at sætte alt ind på at nå reduktionen på anden vis.
I stedet for at få familien afsted på sommerferie om et par år, valgte svigermor altså at ændre på hele konceptet for, hvad ferien er, hvornår den skal afholdes og hvordan.
Politikerne som helte
Et lignende scenarie er ved at udspille sig på landsplan, hvor regeringen også snakker om, at “Danmark” skal nå en masse inden 2025, 2030 og 2045 – hovedsageligt via teknologien.
Dermed bliver klimafortællingen en, hvor helten er politikerne, som via teknologien skal frelse os, og vi borgere henvises til rollen som dem, der skal klappe af politikerne, mens vi fortsætter vores liv som hidtil.
For at det eventyr skal få en lykkelig slutning, skal vi tro på helten og tro på, at heltens plan også kan realiseres. Men hver gang det viser sig, at helten fejler, hakkes der i den tiltro, og dermed også i tilliden mere generelt til, at helten rent faktisk er den bedste til at løse opgaven.
Dermed bliver klimafortællingen en, hvor helten er politikerne, som via teknologien skal frelse borgerne.
Anna Ebbesen
Rådgiver, Ebbesen Consulting
Ingen familie ville sætte svigermor til igen at stå for ferien, efter man én gang har oplevet, at hun på ingen måde kunne levere det, hun lovede.
Målet var jo familieferie, som skulle skabe fælles minder det år – ikke at hun skal se godt ud som familiens overhoved, der kan fremsætte flotte planer til afholdelse i vilkårlige årstal.
Borgernes nervøse trækninger
Når vi samtidig oplever, at klimakatastroferne kommer væltende, bliver det svært at fastholde den enkelte dansker som den, der bare skal udvise tillid og keep calm and carry on.
Da Klimaminister Lars Aagaard var i Aftenshowet i slutningen af august, gentog han regeringens linje og noterede sig, at det her var grænseløse problemer, som vi kun lykkes med at løse, hvis vi gør som under corona, hvor landene gik sammen og “hoppede i takt”.
Værten benyttede derefter de sidste sparsomme sekunder til at spørge borgeren i panelet, som sad med for at dele beretningen om at løbe fra flammerne på Rhodos med to små børn under armene.
"Gør det dig tryg?", spurgte journalisten, hvorefter borgeren svarede: "Nej", med et nervøst grin, og fortsatte: "Det får mig til at tænke over, hvad jeg selv kan gøre".
Det er mit ønske til politikerne, at man tager den reaktion til eftertanke. For én ting er, hvis vi bliver ved med at se, at klimaforandringerne tager til, og politikerne ikke gør andet end at blive ved med at snakke om et teknologisk fix på et abstrakt tal-mål.
Men hvad så, hvis vi når 90 procent af vejen? Hvis vi fokuserer på en grundlæggende omstilling, så er det jo stadig virkelig gode nyheder.
Men problemet med den talbaserede tekno-håb-tilgang er, at hvis man ikke får skaleret de teknologier, man aktuelt sætter sin lid til, så rammer man ikke forbi med få procenter – men mere i stil med de 450.000 tons som København mangler årligt.
Eller en syvendedel af den udledning, som skal til for, at Danmark når sine klimamål for 2030. Hvilket også er derfor, regeringens eget klimaråd finder planerne for usikre, fordi de er for ensidige.
Involvering af borgerne
Lige nu kan folk ikke mærke forskellen på, om man når et mål i 2025, 2035 eller 2045, men det kommer vi til.
Og så er spørgsmålet, om vi bliver ved med at tro på, at politikerne har styr på det? For der er jo en årsag til, at det oprindeligt hed 2025-mål. Der var ting, vi skulle nå at ændre inden.
så længe man fastholder denne her abstrakte diskussion om reduktioner baseret på udledninger målt i år 1990, fastholder man også folk i usikkerhed.
Anna Ebbesen
Rådgiver, Ebbesen Consulting
Så når vi her i 2023 får kastet tvivl om, hvorvidt det er realistisk at nå, er det næsten også for sent at nå det på anden vis – eller: Hvis det var vildt at omstille samfundet fra 2020, hvor Klimaloven blev vedtaget, og frem til 2025, så er det endnu vildere at kaste sig ud i, når der kun er halvandet år tilbage.
Som Klimarådet skriver i deres bemærkning til de seneste fremskrivninger fra regeringen, så er der “større behov for politisk handling, end fremskrivningen viser.”
Man hører igen og igen, at folk har svært ved at forstå, hvordan alt det her påvirker deres hverdag. Hvilket også er et udtryk for, at de forstår, at der skal ske noget. Men så længe man fastholder denne her abstrakte diskussion om reduktioner baseret på udledninger målt i år 1990, fastholder man også folk i usikkerhed.
Når vi forbruger mere end dobbelt så meget som verdensborgeren og reelt set sluger fire jordkloders ressourcer om året, så er det på tide, at man fra politisk hold hjælper folk videre. Og giver dem en rolle i den proces.
Som Charlotte Jensen, der er adfærdsanalytiker i Concito noterer overfor DR, så er danskerne faktisk ikke så bange for forandringer, som nogle politikere måske går og tror. Men det kræver, at borgerne føler sig involveret i beslutningerne.
National engagementsstrategi
En inkluderende tilgang til klimaløsninger kan også vise sig at have afledte effekter.
Brøndby Kommune noterede på Klimafolkemødet, hvordan deres borgermøde om klimaet havde sat skub i en frivillighed på tværs af kommunen, som de kun har kunnet drømme om tidligere. Mens vi som samfund kæmper med manglende sammenhængskraft, angst og stress, så er det oplagt at se klimaet som det samlende emne, man kan engagere folk via, og tænke det ind i en national engagementstrategi.
Vi står et langt bedre sted som samfund, hvis politikerne afgiver noget af helterollen til danskerne.
Anna Ebbesen
Rådgiver, Ebbesen Consulting
Det er for mig den essentielle forskel på den abstrakte, teknokratiske og teknologiske tilgang til klimalovgivning og målsætninger, som det politiske hidtil har kørt, og så den konkrete, engagerende og her-og-nu tilgang, jeg håber politikerne vil gå over til.
Vi skal stadig innovere og udvikle nye teknologiske løsninger for at nå i mål med reduktionerne, men vi står et langt bedre sted som samfund, hvis politikerne afgiver noget af helterollen til danskerne og involverer os i den omstilling, vi skal igennem. Når det bliver et fælles projekt, så kan man også fejre de små sejre sammen og hjælpe hinanden videre, når det for alvor bliver svært.
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/653/653-lars-aagaard.jpg)
Lars Aagaard Møller
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/26159/charlotte-louise-jensen.jpeg)