![](https://legacy.altinget.dk/images/writers/5173-andreas-arp-2-48.jpg)
Andreas arbejder som journalist og daglig redaktør på Altinget Energi & Forsyning. Han er uddannet journalist fra Danmarks Medie- og Journalisthøjskole i januar 2021 og har været ansat på Altinget siden februar 2019, hvor han startede som journalistpraktikant.
Han har tidligere været redaktør på Altinget Fødevarer og Altinget Maritim.
Twitter: @andreasarp
![](https://legacy.altinget.dk/images/writers/4941-simon-friis-date-2-48.jpg)
Nu får vi endelig eksperternes bud på en CO2-afgift på landbruget. Men på Christiansborg bliver den lange ventetid bare afløst af en ny
Rapporten er gået fra at være det, alle ventede på, til at være en ny mellemregning. Alligevel er der meget at holde øje med, når Svarer-udvalget onsdag præsenterer sine længe ventede anbefalinger til en CO2-afgift for landbruget.
![Dansk politik kommer onsdag et stort skridt nærmere på en CO2-afgift på landbruget. Men regeringstoppen ventes fortsat ikke at gøre sin stilling op. ](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.dk/images/article/278864/121090.jpg)
![Andreas Arp](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/Writers/5173-andreas-arp-2-48.jpg)
Andreas Arp
Journalist og redaktør![Simon Friis Date](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/Writers/4941-simon-friis-date-2-48.jpg)
Simon Friis Date
Redaktør, Altinget Klima"Det skal Svarer-udvalget gøre os klogere på."
I det seneste år har politikere kunnet skyde det ene tekniske eller kritiske spørgsmål om landbrugets grønne fremtid ned med den samme sætning.
Onsdag får vi, efter en række forsinkelser, de længe ventede anbefalinger.
Det betyder dog ikke, at landbrugets klimaskæbne nu bliver afgjort.
For mens regeringens ekspertudvalg med økonomiprofessor Michael Svarer i spidsen tidligere blev tillagt rollen som det, der skulle komme med den konkrete løsning på klimareguleringen af landbruget, ryger Svarers bud nu blot videre til et nyt udvalg, der skal gøre arbejdet for politikerne lettere.
Den politiske betydning af Svarer-udvalgets anbefalinger er blevet væsentligt mindre, efter treparten blev nedsat.
I oktober nedsatte regeringen nemlig den såkaldte grønne trepart, som ledes af regeringens økonomiminister Stephanie Lose (V). Udover regeringen er Landbrug & Fødevarer, Danmarks Naturfredningsforening, Fødevareforbundet NNF, Dansk Industri, Dansk Metal, KL og Concito med i de diskussioner, som begyndte i starten af 2024.
Trepartens første store opgave bliver at komme med et forslag til, hvordan en CO2e-afgift på landbruget kan se ud. Her vil Svarer-udvalgets anbefalinger danne grundlag for diskussionerne på de lukkede møder i treparten.
Dermed er den politiske betydning af Svarer-udvalgets anbefalinger blevet væsentligt mindre, efter treparten blev nedsat. Det er til møderne i treparten, at nogle af de politisk vigtige kompromiser bliver fundet. Det er også her, regeringen vil forsøge at smede en ny konsensus.
Kernen af ekspertgruppens opgave
De seneste tal viser, at landbruget står for en tredjedel af Danmarks udledninger af klimagasser, og at klimabelastningen forbliver uændret frem mod 2030, hvis ikke politikerne gør noget.
Ekspertgruppen for en grøn skattereform har derfor haft til opgave at vurdere, hvordan landbrugets drivhusgasudledninger kan reguleres.
Med regeringsgrundlaget lovede SVM-partierne, at anbefalingerne skal føre til en decideret CO2e-afgift, der kan sikre, at landbruget når det bindende klimamål, som et bredt flertal Folketinget besluttede for erhvervet i 2021.
Fem spørgsmål
Den grønne trepart har ændret spillet om landbrugets fremtid. Det rykker dog ikke ved, at der er rigeligt, som er værd at holde øje med, når Michael Svarer og resten af regeringens ekspertgruppe præsenterer sine anbefalinger.
Forventningen er, at ekspertgruppen vil gøre som med anbefalingerne for industrien og fremlægge en række forslag til modeller, som vil blive mere eller mindre indgribende over for landbruget. Fra en høj afgift, der gør omstillingen så billig for samfundet som muligt, til en lav afgift, der i højere grad vil kunne holde hånden over arbejdspladserne i landdistrikterne.
Det er også disse modeller, som vil få mest opmærksomhed, når Svarer løfter sløret for anbefalingerne.
Men bag dem vil der formentlig også komme nye svar på en række af de spørgsmål, som længe har præget debatten om den grønne omstilling af landbruget.
Især fem spørgsmål bliver spændende at få svar på.
Et af de mest centrale er, i hvor høj grad landbruget kan forventes at skulle bidrage til klimamålene på lige fod med de andre sektorer. Herunder mere specifikt i hvor stort et omfang, eksperterne kommer til at anbefale at lade reguleringen styre af tilskud til erhvervet for at imødekomme risikoen for, at omstillingen ender med at forringe konkurrenceevnen eller flytte arbejdspladser ud af landet.
Selv har Landbrug & Fødevarer foreslået at lade skatteborgerne betale for omstillingen med årlige tilskud og investeringer på op mod tre milliarder kroner. Eksperterne kommer formentlig ikke til at anbefale noget lignende, men der skal ikke mange tilskud, fradrag og investeringer fra staten til, før landbrugets vej til klimamålene kommer til at adskille sig mærkbart fra de andre sektorer, der i højere grad står til at betale for udledningerne selv.
Regningen kan deles med forbrugerne
Et andet spørgsmål er, hvad ekspertgruppen tænker om muligheden for at supplere afgiften på landbrugets produktion med en afgift på fødevarerne i køledisken og dermed gøre landbrugets del af regningen mindre.
En forbrugsafgift vil ikke bidrage til at reducere de nationale udledninger af klimagasser, men den kan være med til at adressere de høje udledninger fra danskernes fødevareforbrug, der belaster det globale klima. En større del af regningen vil i så fald ende hos forbrugerne, hvilket der ikke er appetit på i blandt andre Danmarksdemokraterne og Enhedslisten. Omvendt har både Radikale, Venstre, Moderaterne og landbruget selv bakket op om idéen.
Dertil kommer alle de mere tekniske spørgsmål; Vurderer eksperterne, at afgiften kan omfatte de usikre udledninger fra lavbundsjorder og dermed bidrage til at få taget jorderne ud af drift?
I hvor høj grad får landmændene mulighed for at modregne klimaeffekterne af det kulstof, de binder i jord, planter og skov, når effekten ikke er langvarig?
De mange utålmodige aktører, som i disse dage efterspørger hurtige beslutninger og omgående handling, skal derfor forberede sig på, at en ny ventetid vil erstatte den gamle.
Og hvor meget viden har vi om udledningerne fra den enkelte bedrift, og hvad betyder det for, hvornår afgiften kan indføres og få den tilsigtede effekt?
For alle spørgsmålene gælder det, at politikerne indtil nu har kunne skyde dem til hjørne. Det er svært og kompliceret, har begrundelserne lydt. Onsdag kommer Michael Svarers ekspertgruppe til at giver dem konkrete vurderinger af dilemmaerne, som de kan stå på og danne deres holdninger på baggrund af.
Forløbet efter Svarer
I stedet for at skyde svarene til hjørne, kan de nu sende dem videre til den grønne trepart, som foreløbig har fået indtil juni til at blive enige. Til den tid har de efter planen et fællesdokument med et bud på en CO2e-afgift for landbruget, som alle parter (undtagen Concito, der kun er med som såkaldt videnspartner) har skrevet under på.
SVM-regeringen har som bekendt flertal og kan derfor vælge at kopiere den tekst ind i et nyt dokument, kalde det et lovforslag og vedtage det. Men Folketingets øvrige partier vil uden tvivl få chancen for at præge det endelige udspil.
Mens Enhedslisten og Danmarksdemokraterne kan indtage rollerne som talspersoner for henholdsvis den hårde og bløde afgiftsmodel, vil både Liberal Alliance, Radikale Venstre, Konservative og SF være klar til at diskutere både detaljer og kompromiser.
Selv om Folketinget går på sommerferie i juni og først genåbner til oktober, kan man sagtens indgå en politisk aftale i august. Men de mange forsinkelser har også givet en klar pejling af, hvor teknisk og politisk svær en størrelse, det bliver at regulere landbrugets drivhusgasudledninger.
Fordelen ved at vente
Spørger man aktivisterne og de grønne organisationerne, er udskydelserne lig med en forhaling af den nødvendige klimahandling. Spørger man økonomerne, er det ufornuftigt for både samfundsøkonomi og landmænd, fordi en omstilling bliver dyrere, jo længere tid den udskydes.
Men hidtil har ventetiden været meget værd i politisk forstand.
I starten af året blev landbrugets CO2e-udledninger nedskrevet med to millioner ton som følge af nye tal for lavbundsjorder. At landbruget nu skal reducere med 3,4 millioner ton frem for 5,4 millioner ton frem mod 2030, gør ikke opgaven let. Men den er blev noget lettere.
EU-valget 9. juni giver regeringen endnu en god grund til at vente. Vil et nyt Europa-Parlament i højere grad end nu afspejle en modstand mod hård klimaregulering på landbruget, vil det også lette presset på SVM-regeringen.
De mange utålmodige aktører, som i disse dage efterspørger hurtige beslutninger og omgående handling, skal derfor forberede sig på, at en ny ventetid vil erstatte den gamle. Svarer-udvalget er gået fra at være det, alle ventede på, til at være en ny mellemregning.
I de kommende dage, uger og måneder vil SVM-regeringen blive stillet tonsvis af spørgsmål om landbrugets grønne fremtid. Svaret er næsten givet på forhånd:
"Det skal treparten gøre os klogere på."
Få GRATIS nyheder fra Danmarks største politiske redaktion
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/3550/michael-svarer.jpg)
Michael Svarer
![](https://www.altinget.dk/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.dk/images/person/8975/stephanie-lose.png)